- "Canterbury Tales". Bøker med de syv dødssynder å gjøre.
Hva ville han studere for å gjøre det han har gjort?
Jack the Ripper, for eksempel.
- Hvor skal vi? - Bibliotek.
Gratis kuponger. Avslagskuponger.
Må ha fått minst femti pålegg under siste inspeksjon.
Setter du deg overfor meg? Folk kan tro vi har stevnemøte.
Gi meg pengene dine.
Du får dette, men jeg burde få vite hva det er vi gjør.
Somerset. Åssen går det? Ventet ikke en ménage à trois.
Ta det med ro. Sett deg.
Jeg gjør dette bare for deg, det er en stor risk å ta.
- Vi gjør det enkelt og greit. - Det er en avtale.
Omtrent en time.
Jepp, bare forsyn deg.
Det var jo penger på rett sted.
Jepp.
Ålreit. Med å si dette, stoler jeg mer på deg enn de fleste.
Fint, for det er rett før jeg drar til deg.
Fører vel ikke til noe, men vi har ingenting å tape på det.
Fyren i pizzeriaen er en venn fra Byrået.
Hvem, stinkulf?
Byrået har koblet seg inn på biblioteksystemet og notert.
- Fastlagt bøter? - Nei, oversikt over lesevaner.
Spesielle bøker er merket. Bøker om atomvåpen. "Mein Kampf."
Alle som låner en merket bok får dataene overført til FBI.
Åssen er dette lovlig?
Lovlig-ulovlig... De betegnelsene gjelder ikke.
Informasjonene kan ikke brukes direkte. Bare som en ledetråd.
Du får ikke lånekort uten legitimasjon -
- Og en nylig telefonregning.
- Så de kjører listen vår? - Nettopp.
Vil du vite hvem som leser "Skjærsilden", "Tapte Paradis" -
- Og "Helter Skelter", forteller FBIs datamaskiner oss det.
Det kan kanskje gi oss et navn.
En skoleelev som skriver stil om krim fra dette århundret.
I det minste er du ute av kontoret. Få deg en hårklipp.
- Hvordan visste du om dette? - Det gjør jeg ikke. Ikke du heller.
"Den guddommelige komedie."
"Katolisismens historie." "Mordere og galninger."
"Moderne drapsetterforskning." "Med kaldt blod."
- "Om menneskets bindinger." - Det er ikke det du tror.
- Marquis de Sade. - Marquis de Sade.
- St. Thomas Aqua... - St. Thomas Aquinas. Der.
Han skrev om de syv dødssynder. Er det alt?
Ja.
- La oss prøve det. - Jonathan Doe?
Vi er sikre på det navnet?
Du så det. John Doe. (John Doe = ukjent person.)
Vil du tilbake, så vil jeg tilbake.
La oss ta en titt på ham. Prate med ham.
- Dette er sprøtt. - Vi skal bare prate med ham.
"Unnskyld, min herre, er De tilfeldigvis en seriemorder?"
Du snakker. Sett den glatte tungen din i arbeid.
Har du snakket med kona mi?
Idiotisk. Charlies forpulte engler.
Et navn fra en datamaskin.
Mills.
- Er du truffet? - Nei.
Han går ned!
Femte etasje!
Mamma!
Politi. Er det en utgang bak? Lås døren din.
Kom dere vekk fra den faens gangen, vennligst.
Ned!
Ned for faen!
Pokker ta!
Kom dere unna, for faen! Vekk!
- Hvor skal du? - Jeg går inn.
Nei, vent.
- Han faen meg skjøt på oss! - Du kan ikke gå inn.
- Vi må ha ransakelsesordre. - Vi har skjellig grunn. Kom.
Åssen fant vi frem hit? Vi kan ikke si noe om Byrået.
Vi har ingen grunn til å være her. Vil du høre etter?
- Ligg unna, for faen! - Ålreit, beklager.
Bare hør etter et øyeblikk.
Vi vil ikke kunne reise anklage.
Den bedritne fyren går fri, er det det du vil?
Før vi har skaffet en ransakelsesordre... Faen. Nei.
Vi må ha grunn til å banke på. Tenk over det.
Okei?
Okei. Du har rett, jeg er helt tulling.
Har du rett, så har du rett.
Ingen grunn til å diskutere.
Hvis du ikke kan fikse den der.
Din teite hor...
Hvor mange penger æ're igjen?
Jeg så at han fyr'n var ute da dem morda skjedde. Jeg...
- Ringte Somerset. - Riktig.
Han fyr'n var skummel, og et av mordene skjedde rett her borte.
- Resten fortalte jeg deg. - Jeg har hele fortellingen din.
Få underskriften hennes. Du må underskrive.
Bra.
Du var flink.
- Jeg gjorde som du sa. - Her. Få deg noe å spise.
Alle holder seg utenfor.
Victor.
Ville Bill's Lær
Faen!
Begjær
Somerset!
- Vi hadde ham. - Hva er det du sier?
Den forpulte fotografen på den forpulte trappen.
Vi hadde ham, og lot ham slippe unna.
- Du er sikker på det var ham? - Japp. Bra. Send den ut.
Ingen sjekkhefter, avtalebøker, adresser. Kun denne kvitteringen.
Fortsett å lete!
Se her. Den var under sengen. De eneste pengene hans?
Vi har pengene hans. Det liker jeg.
Dette vil du ikke tro. Vi har ikke funnet et eneste fingeravtrykk.
Stemmer, jeg tror deg ikke. Fortsett å lete.
- Vi kunne trengt flere folk. - Jeg gjør så godt jeg kan.
Det er 2000 notisbøker her, hver av dem på 250 sider.
Hva med drapene?
"Hvilke sjuke, dukker vi er."
"Hvilken kvalmende scene vi danser på."
Hvilken glede, danse og pule. Ikke en bekymring i livet.
Å ikke vite at vi er ingenting. Vi er ikke hva vi var ment å være."
Vent, det er mye mer.
"På undergrunnen i dag snakket en mann til meg.
Om løst og fast, en ensom mann som snakket om været og sånt.
Jeg prøvde å være høflig.
Men jeg begynte å få vondt i hodet av banalitetene hans.
Jeg merket det nesten ikke, men plutselig spydde jeg på ham.
Han var ikke særlig glad, og jeg greide ikke å stoppe å le."
Ingen datoer. Står i hyllene uten noe spesielt system.
Bare tankene hans helt ut på papiret.
Ser ut som et livsverk.
Med 50 mann på 24-timersvakter vil det likevel ta to måneder.
Jeg skjønner.
Telefon?
Folkens, stille!
Jeg beundrer dere.
Vet ikke hvordan dere fant meg, men jammen ble jeg overrasket!
Jeg får mer og mer respekt for dere for hver dag som går.
Vel, takk skal du ha, John. Jeg skal si deg...
Jeg får omjustere tidsskjemaet på grunnav dagens tilbakeslag.
Ville bare ringe og uttrykke min beundring.
Beklager at jeg skadet en av dere, men jeg hadde vel ikke noe valg?
Unnskyld. Skulle sagt mer, men det vil ødelegge overraskelsen.
Vi har det.
Alle sammen tilbake til arbeid.
Du hadde rett. Han preker.
- Drapene er hans preken til oss. - Hør, vi kjenner ham.
Hvem er blondinen?
- Ser ut som en proff. - Kanskje.
Hun har fanget John Does oppmerksomhet.
Ville Bill's Lær
Han hentet den i går kveld.
- Denne mannen? - John Doe. Han haltet.
Hva var det du lagde ham?
Jeg har et bilde. Ganske søt drakt, egentlig.
Jeg trodde han var forestillingskunstner.
Typen som pisser i en kopp på scenen og så drikker det.
- Forestillingskunst. - Nettopp.
- Jeg tok nok for dårlig betalt. - Du lagde denne til ham?
Jeg har lagd sprøere drit enn det.
De har funnet blondinen.
Bildet!
Faens snut!
- Du må flytte på deg. - Jeg skal komme ut, men dere...
- Kom deg til helvete ut av båsen! - Jeg har vært her hele tiden.
Kom igjen, denne veien.
- Gjør noe med musikken. - Vi leter etter fyren.
Dere er fra Drapsavsnittet? Dere bør se dette.
Få denne greia av meg! Å gud, få den av meg!
Få ham ut herfra, nå!
Jeg vil høre det en gang til. Fortell meg det igjen.
Du hørte ikke noe merkverdig, så ikke noe rart?
Nei.
Han spurte meg om jeg var gift. Jeg så han hadde en pistol.
- Hvor var piken? - Hvem da?
Den prostituerte. Hvor var hun?
Noen kommer til stedet ditt og vil ned, få seg litt o la la.
- Da må de snakke med deg. - Ja.
Du så ingen? Med en pakke? Ryggsekk? Noe under armen?
Alle som kommer dit har en pakke under armen.
Noen har kufferter fulle av greier.
Hun bare satt på sengen.
Hvem bandt henne? Du eller ham?
Liker du det du lever av? Alt det du ser?
Nei, det gjør jeg ikke.
Men sånn er livet, er det ikke?
Han hadde en pistol, og gjorde det bare.
Han fikk meg til å gjøre det. Han tok på meg den greia.
Fikk meg til å ha den på meg. Så sa han jeg skulle knulle henne.
Og jeg gjorde det. Jeg knulla henne. Å Gud!
Å Gud, han hadde en pistol i munnen på meg!
Jeg hadde den jævla pistolen ned i halsen! Faen!
Gud, hjelpmeg, værsåsnill, hjelpmeg.
Dette får ingen lykkelig slutt. Det er ikke mulig.
Får vi tak på ham, så.
Får vi tak på John Doe, og han viser seg å være fanden sjæl. -
- Så er det mulig det svarer til forventningene våre.
Men han er ikke fanden. Han er bare en mann.
Du kjefter og klager og sier disse tingene til meg.
Hvis du tror du forbereder meg på tøffe tider, så takk, men...
Men du må absolutt spille helt. Du vil være et forbilde.
Folk vil ikke ha forbilder, de vil spille Lotto og se på tv.
Åssen ble du slik? Jeg vil vite det.
Ikke på grunn av én ting, det kan jeg si.
Fortsett.
Jeg klarer ikke å leve et sted -
- Der man dyrker og pleier apati som om det var en dyd.
- Du er ikke bedre selv. - Det sa jeg ikke heller.
Helvete, jeg skjønner det. Apati er en løsning.
Det er lettere å gjemme seg i dop enn å klare livet nyktert.
Det er lettere å stjele enn å tjene seg til ting.
Det er lettere å denge ungen enn å oppdra den.
Kjærlighet koster. Krever anstrengelse, arbeid.
Vi snakker om mentalt syke. Om forpulte sprøinger.
Nei, det gjør vi ikke. Vi snakker om hverdagsliv.
- Du kan da ikke være så naiv. - Drit å dra.
Du burde høre deg selv. Jøssda, du sier -
- Problemet er at folk ikke bryr seg.
Bryr ikke jeg meg? Vrøvl. Vet du hvorfor?
- Bryr du deg? - Det kan du banne på!
- Du vil gjøre ditt. - Hva som helst. Poenget er -
- At du ikke slutter fordi du tror de tingene du sier.
Du vil tro på dem, fordi du slutter.
Og vil at jeg skal være enig, si: Du har rett, alt er jævli.
Et helvetes rot. Vi burde alle flytte på det forpulte landet.
Men det vil jeg ikke. Jeg vil ikke si det.
Jeg er ikke enig med deg.
Jeg kan ikke.
Jeg drar hjem.
Men takk skal du ha.
Jeg elsker deg. Masse.
Jeg vet det.
Søndag
911, hva gjelder det? Kan du gjenta det?
Jeghargjortdetigjen.
Stolthet
- Hva har vi her? - Sovepiller.
Limt fast i den ene hånden. Telefonen limt fast i den andre.
Ser du hva han gjorde?
Han skar henne opp. Så bandasjerte han henne.
Ring etter hjelp, så overlever du.
Men du kommer til å være skamfert.
Eller gjør en ende på problemene dine.
- Han skar nesen av henne. - For å peke nese til henne.
Og det gjorde han helt nylig.
Jeg har bestemt meg for å bli til dette er ferdig.
En av to ting skjer. Enten får vi tak på John Doe. -
- Eller han dreper sine syv og saken blir aldri avsluttet.
Ikke gjør meg noen tjeneste. Ellers takk, jeg klarer meg.
La meg få være partner et par dager til. Gjør meg den tjenesten.
Du visste jeg ville si ja. Her er vi.
Din kone ringte. Få deg en telefonsvarer.
Etterforsker?
Etter dette så drar jeg.
- Ingen stor overraskelse. - Etterforsker!
Du leter etter meg.
Ikke faens rør deg. Ned på gulvet.
- Hold unna! - På gulvet for faen!
- Jeg kjenner deg. - Nå. Kom deg ned.
- Legg deg på magen. - Din drittsekk. Nå!
Helt ned. Helt ned, din kødd.
Fortere, kødden! Nå!
Nesa i gulvet.
Hva faen er dette?
Jeg vil gjerne snakke med advokaten min, vennligst.
Pokker ta!
Han skjærer huden av fingertuppene.
Derfor fant vi ikke avtrykk i leiligheten hans.
- Han har gjort det en stund. - Og bankkontiene? Våpnene?
Blindspor. Ingen kreditt-info. Ingen arbeidsforhold.
En fem år gammel konto åpnet med kontanter.
Vi har prøvd å spore møblene.
Alt vi vet om han er at han er uavhengig, rik. -
- Godt utdannet, og fullstendig gal.
Fordi han har valgt å være John Doe.
- Når kan vi forhøre ham? - Aldri. Han skal i retten.
Helt vilt at han melder seg. Virker fullstendig meningsløst.
Men her er han. Det skal vel virke meningsløst da.
Han er ikke ferdig.
Han pisser oss i trynet, og vi bare tar i mot.
For første gang er du og jeg fullstendig enige.
- Han vil ikke bare holde opp. - Så hva faen skjer?
Han er to mord unna fullbyrdelse av mesterverket sitt.
Vi får vente og høre hva han sier.
Min klient sier det er to lik til. To offer til, gjemt unna.
Han vil ta Etfrsk. Mills og Somerset til likene, bare dem.
- Presis klokken seks, i dag. - Hvorfor oss?
Han sier han beundrer dere.
Det er en del av spillet.
Godtar de ikke tilbudet, vil de to likene aldri bli funnet.
Jeg er lysten på å la dem råtne.
Vi har ham. Låst inn nedenunder. Ferdig sak.
Han får gratis opphold, kabel-tv.
Kona mi har ikke kabel-tv. Hvorfor diskuterer vi dette?
Nei. Noe stinker. Og han her... I 3000 dollar-dressen din. -
- Og det gliset. Forhandler for den drittsekken. Jeg liker det ikke.
Loven krever at jeg tjener mine klienter på best mulig måte.
- Vi gjør ingen avtaler her. - Min klient gjør oppmerksom på -
- At hvis dere ikke godtar det, vil han hevde sinnsykdom.
La ham bare prøve. Det skulle jeg likt å se.
Med så ekstreme drap kan jeg få ham av kroken på slikt grunnlag.
Jeg lar ikke denne tiltalen skli ut.
Godtar dere avtalen på hans premisser. -
- Vil han avgi full tilståelse og erkjenne seg skyldig her og nå.
Det er deres sak. Dere avgjør.
Full tilståelse. Jeg er med.
Det må være dere begge.
Påberoper han seg sinnsykdom, har vi denne samtalen som bevis.
På at han driver utpresning.
Min klient minner om at det finnes to døde til.
Pressen vil elske å oppdage at politiet ikke bryr seg om -
- å finne og begrave dem.
- Hvis det nå finnes to døde til. - Lab-rapporten kom.
De sjekket Does klær og negler. De fant blod fra Does fingre.
Blod fra kvinnen han skar opp ansiktet til.
Og blod fra en tredje person som ennå ikke er identifisert.
Dere kommer til å ha med dere en ubevæpnet mann.
La oss gjøre oss ferdige.
Sprekker skallen på John Doe, og det flyr ut en UFO. -
- Så vil jeg du skal være forberedt på det.
Det skal jeg.
Om jeg skjærer av meg en bryst- vorte, dekker forsikringen det?
Antar det. Hadde du vært mann nok til å kreve erstatning. -
- Skulle jeg kjøpt deg en ny selv.
Jeg kommer så sent hjem at kona tror vel jeg har noen på si.
- Vet du... - Ja.
Hva?
Ødelegger denne vinden for oss?
Hvem er du, John? Hvem er du egentlig?
Hva mener du?
Hva kan det skade nå å fortelle oss om deg selv?
Det betyr absolutt ingenting hvem jeg er. Til venstre her.
- Hvor skal vi? - Det får du se.
Vi skal ikke bare hente to lik til, ikke sant?
Det er ikke sjokkerende nok. Du har jo avisene å tenke på.
Vil man ha folk til å høre etter, kan man ikke bare -
- Tappe dem på skulderen lenger. Du må bruke slegge.
Da får du deres fulle oppmerksomhet.
Hva er så spesielt med deg at folk burde høre på deg?
Jeg er ikke spesiell.
Jeg har aldri utmerket meg på noe vis.
Men det jeg gjør nå, gjør det. Mitt verk.
- Verket ditt, John? - Ja.
Tja, jeg ser ikke noe spesielt ved det, John.
- Det er ikke sant. - Jo.
Alt dette arbeidet på to måneder, og ingen bryr seg. -
- Eller gir fem øre for det, eller husker det en gang.
Du ser ikke hele verket ennå.
Men når det er gjort, når det er ferdig. -
- Så vil det være...
Folk vil knapt nok forstå det. Men de kan ikke klare å nekte.
Kunne tullingen vært mer svevende?
Som hovedplan betraktet...
Kan knapt vente til du ser det. Det vil virkelig bli noe.
Jeg skal stå ved siden av deg. Så husk å si fra når det skjer.
- Jeg vil ikke gå glipp av det. - Ta det med ro. Det gjør du ikke.
Du vil ikke gå glipp av en eneste ting.
- Hva er så morsomt? - Det er ikke langt igjen nå.
Det er noe jeg har lurt på. Kanskje du kan hjelpe meg.
Når en er gal, som du tydeligvis er, vet du da at du er gal?
Kanskje du leser, runker i din egen dritt...
Stopper du da opp og sier:
"Dæven, det er forbløffende så forpult gal jeg er!"?
Gjør sånne som deg det?
Det passer deg best å plassere meg som gal.
Det passer som hånd i hanske.
Det er ikke noe jeg ville forvente du skulle akseptere.
Men det er ikke noe jeg valgte. Jeg ble valgt.
Jeg tviler ikke på at du tror det.
Men det virker som du overser en selvmotsigelse.
- Og det er? - Glad du spør.
Hvis du ble valgt, la oss si av en høyere makt. -
- Og dine hender tvunget til det. -
- Så virker det rart at du fikk slik glede ut av det.
Du nøt å torturere disse menneskene.
Det passer liksom ikke inn med martyrrollen, gjør det?
John?
Jeg betviler jeg nøt det mer enn Mills ville nyte -
- En stund alene med meg i et rom uten vinduer.
Ville du like å få skade meg uten å bli straffet for det?
- Det ville jeg aldri gjøre. - Kun på grunn av konsekvensene.
Men det er i øynene dine.
Det er ikke noe galt ved at man har glede av arbeidet sitt.
Jeg benekter ikke min lyst til å vende hver synd mot synderen.
Jeg trodde alt du gjorde var å drepe uskyldige mennesker?
Uskyldige? Skal det være morsomt?
En smellfet mann. Nesten ikke i stand til å stå en gang.
Du hadde pekt ham ut for venner så dere sammen kunne le av ham.
Hadde du spist når du så ham ville du ikke fått ned maten.
Så advokaten. Dere må ha takket meg for det i all hemmelighet.
En mann som viet sitt liv -
- Til å skaffe penger ved å lyve med hvert åndedrag han dro. -
- For å holde mordere og voldtektsmenn ute på gatene.
- Mordere? Som deg selv? - En kvinne så skitten innvendig -
- At hun ikke kunne leve videre -
- Hvis hun ikke var vakker på utsiden?
En doplanger. En pederast, faktisk.
La oss ikke glemme den sykdomsspredende hora.
Bare i en slik møkkete verden -
- Kunne du si at de var uskyldige uten å være tåpelig.
Men det er poenget.
Vi ser en dødssynd på hvert gatehjørne, i hvert eneste hjem.
Og vi tolererer det, fordi det er vanlig.
Vi tolererer det morgen, middag og kveld.
Vel, ikke nå lenger.
Jeg har satt et eksempel.
Og det jeg har gjort vil bli tenkt over og studert -
- Og etterfulgt for all tid.
Jøssda.
Stormannsgalskap.
- Du burde takke meg. - Hvorfor det, John?
Fordi du kommer til å bli husket etter dette.
Eneste grunn til at jeg er her nå, er at jeg ville være det.
Nei. Vi ville tatt deg før eller siden.
Hva holdt dere på med da? Så tiden an? Lekte med meg?
Lot fem "uskyldige" mennesker dø. -
- Inntil dere fant tiden inne til å utløse fellen?
Hva var de ugjendrivelige bevis dere skulle bruke mot meg. -
- Like før jeg kom gående og rakte hendene i været?
John, ro deg ned. Jeg husker at vi banket på døren din.
Det stemmer. Og jeg husker at jeg knuste fjeset ditt.
Du er i live bare fordi jeg ikke drepte deg.
- Ålreit, sett deg tilbake. - Jeg sparte livet ditt.
Husk på det når du ser deg i speilet resten av livet ditt.
Resten av det livet jeg tillater deg å ha.
Sett deg tilbake, forpulte gærning! Hold den bedritne kjeften din!
Du er ingen Messias. Du er ukas film. En forpult t-skjorte, toppen.
Ikke be meg synes synd på dem.
Ikke mer enn de tusenvis som døde i Sodoma og Gomorra.
Mener du å si med det, John, at du utførte Herrens verk?
Herrens veier er uransakelige.
Vi skal til de høyspent-tårnene.
Jegserdet, klokka 9. Følgden veien.
Her er ikke noe bedritent bakhold. Ikke noe som helst her ute.
De kommer opp bak oss om to minutter. Gå veldig høyt.
Om tredve sekunder tar du østover, på mitt signal.
Jeg tar ham.
Kom deg ut.
Langsomt.
Stopp.
Stå der.
Hva har du?
En død hund.
Jeg gjorde ikke det.
- Hva er klokken? - Hvorfor?
Jeg vil gjerne vite det.
7.01.
- Like før. - La oss gå og ta en titt.
Det er denne veien.
Ned.
Pass ham.
Nå begynner han.
Fint vi har litt tid til å prate.
Fyren i rødt. Hold ham i siktet.
Det kommer en skapvogn nedover veien. Nordfra.
Vær klar for alt. Vent på signal fra meg.
Kom deg ut!
Ut!
- Gud bedre da, mann, ikke skyt! - Gå unna.
Snu deg. Hendene på hodet.
HVaskjer?
HVagjørduher?
Jeg skal levereen pakke tilen fyrsom heterDavid
Etterforsker David Mills.
Ta den. Langsomt.
En kar ga meg 500 dollar for å kjøre den hit.
Han ville den skulle være her 7.00, presis.
Sett den ned.
En eske.
Vi har en eske, ring bombelaget.
Ansiktet mot bilen. Hendene opp.
Snu.
Ålreit. Gå. Avgårde med deg. Gå.
Jeg sender sjåføren ut til fots.
Han er på vei nordover. Få noen til å plukke ham opp.
Tja, jeg vet ikke.
Jeg åpner den.
Når jeg sa at jeg beundret deg, så mente jeg det jeg sa.
Blod.
Du har ordnet deg bra. Du burde være meget stolt.
Hold kjeft, din drittsekk.
California, ligg unna. Ikke kom hit.
HVa dereennhører, liggunna.
John Doe holderkortene her...
- Her kommer han. - Kast revolveren din.
- Kunne jeg bare levd som deg. - Hold kjeft. Hva er det du sier?
Jeg prøver å fortelle deg hvor mye jeg beundrer deg -
- Og den pene konen din. - Hva?
- Tracy. - Hva faen sier du?
Skummelt så lett en fra pressen kan skaffe opplysninger -
- Fra karene på kammeret.
- Hva inni helvete? - Kast revolveren din!
Jeg besøkte hjemmet ditt i morges etter at du hadde gått.
Jeg prøvde å leke ektemann.
Jeg prøvde å få en smak av livet til en vanlig mann.
Kast den!
Det fungerte ikke. Så jeg tok med meg en suvenir.
Det pene hodet hennes.
- Hva er det han snakker om? - Gi meg revolveren.
- Legg vekk revolveren. - Hva var det i esken?
Jeg misunner deg ditt normale liv. Misunnelse er visst min synd.
- Hva e're i esken? - Gi meg revolveren.
- Han har nettopp sagt det. - Du lyver. Din forpulte løgner!
Han vil at du skal skyte ham.
- Si det ikke er sant. - Bli hevnen.
Hun er helt ålreit.
Bli vrede.
- Hun er ålreit! - Dreper du en mistenkt. -
- Er alt bortkastet. Han vet det.
Hun tigget om å få leve. Hun tigget om livet.
Og for barnet hun bar.
Han visste det ikke.
Gi meg revolveren, David.
Dreper du ham. -
- Så vinner han.
Å gud!
Vi skal ta oss av ham.
Hva han enn måtte trenge.
Hvor kommer du til å være?
I nærheten.
Jeg vil være i nærheten.
ErnestHemingway skrev:
"Verden er et fint sted, og verd å kjempe for."
Det siste er jeg enig i.